Je neuvěřitelné že dvě sestry můžou být tak rozdílné...kdysi jsme sedávali v jedné jídelně vedle nich u stolu na obědě u jezera Počúvadlo kde měli chatu po rodičích a byly obě skromné a sympatické...jako celá ta rekreační oblast Slovenska...
Tenkrát nebyl problém postavit si obytné auto a cestovat za pár korun po celém Slovensku...
Pak přišli hororové roky politiky s Dzurindou a spol. a člověk na Slovensku přišel úplně o všechno. (Včetně dokladů po rozdělení ČSFR na 8 let)
Dnes mít obytné auto je pro rodinu nereálné a dokonce ani vlakem se po Slovensku nedá cestovat... protože je nedostatek lokomotiv a vlaky nemá co tahat... Dzurindův bratr by mohl vyprávět...i když dnes je mistrem dopravy syn Jožo Ráže ale žádná změna...do Podhájské jedeš vlakem pravidelně zpožděným o několik hodin a v Bratislavě na informacích už ani nechtějí odpovídat a tak vám posunovač řekne že vlak který přijel ze Zvolena nepojede zpět tak jak informují ale původní souprava je ještě na odstavném a nejsou lokomotivy.
Tak že cesta která měla trvat z Kútou do Podhájské 3 hodiny už trvá 6 hodin a to jsme ujeli teprve 80 km...a to se opakuje už několik let...
Totální Kocourkov...!!!
A přitom by stačilo udělat přímý vlak z ČR do Podhájské s lokomotivami z ČR...
Ale existují pantofle které jsou nejzdravější a nejpevnější ze všech bot...a vydrží deset let non-stop zátěže a nepotí se v nich noha, mají uzavřenou špičku - selský styl... ortopedické a stáli mě 2 tisíce a jsou kompletně kožené se speciálním lůžkem a nevadí jim vlhkost ,jsou šité speciální nití od Kocha a vyrobené v Hamburku... mě došli omylem když jsem objednal dvoje pantofle od německého výrobce Josefa Siebela které měli stát polovic a tak jsem zaplatil za tyto 4 tisíce ale mám je na celý život...
S těmi klidně i na Mars...
Srbové jsou velcí hráči a bojovníci...!!!
Za druhé světové války měli druhé největší ztráty protože se nenechají zotročit..
Pro ně smrt nic neznamená...poznal jsem Srba který měl krásnou Bratislavčanku a vozili z Rakouska plné kufry drahého oblečení, kožichy a pod...a jednou jim ty kufry někdo ukradl z uzamykacích boxů u nás v Břeclavi na nádraží..
No ten Srb vyváděl...došel za mnou a radil se co má dělat atd...pak mu ruply nervy a sroloval časopis do ruličky a dál mě ho v práci na noční v mé služebně na spánek a říkal že zjistí kdo to byl a zastřelí ho...a bylo cítit tu jeho šílenou mentalitu... což jsem přešel s pochopením ale jiní by ho vyhodily ven...
...
A pak jsem si vzpomněl že nedávno jiný Srb zastřelil ženu mého kamaráda z vojny v Bratislavě která mu pronajala byt s on jí tam protelefonoval tisíce a odmítal to zaplatit...
A po hádce ji zastřelil...pracovala jako letová dispečerka na letišti v Bratislavě...
...
Hodnota života je pro Srby i Rusy stejná když jde o zásadní věci...
Jednou za hluboké totality jsem zajistil návrat ztráty dvou aktovek které měli hodnotu jako rodinný dům...
Ztratili je ožralý vojáci ve vlaku a ukradl je jeden železničář kterého jsem z paměti nakreslil portrét ale nejdříve jsem pátral jestli vůbec někdo něco hledá...?
Protelefonoval jsem moc peněz a nikdo nic nehledal..
Až za pár dní jsem volal na ztráty a nálezy do Bratislavy a tam mě řekli že tam byli vojáci a budou zavření protože ztratili věci v hodnotě 45 tisíc Kčs...
Tak jsem nakreslil portrét a předal kompetentním kde to můžou najít...
Ale ten na portrétu měl další bratry po celé republice a oni to hledali u nich stovky kilometrů daleko..a dotyčný seděl v hospodě tam kde se to ztratilo...
Upozornil jsem kde je a tak to našli u jeho babičky schované..
Neuvěřitelné bylo že mě nakonec předvolávali a vyslýchali nejvyšší velitele armády a Bratislavy a všichni se chtěli dozvědět nač mě to bylo atd.. jako kdybych to já ukradl... nestačil jsem se divit...Bylo to zboží z Francie za devizy které ohrozilo životy všech pohraničních psů v Československu...
Nechápal jsem to že mě nikdo ani nepoděkoval...???
Pochopil jsem až později když jsem se vracel z Maďarska a přiznal že mám u sebe 500 Kčs na benzín na zpáteční cestu... zabavili mě peníze a předvolali k soudu...dali mě podmínku v Bratislavě u soudu pod Manderlou s řekli že můžu skákat dva metry že mě nezavřeli.
Od té doby překročím každou mrtvolu...!
V Praze je to normální...někoho zkopat do hlavy bylo běžné... osobně jsem to viděl před kavárnou Demínka na Vinohradech...povalili chlápka který vycházel ze dveří a pak do něj kopali až už se nehýbal...jen tak pro zábavu...
Tam mají pořád nějaké aktivity, například kolega z učňovský školy který měl přes
dva metry strašně rád fackoval šoféry kteří ho předjeli u pumpy...tak je vytáhl z auta ven a už to jelo... když jsme šli na zábavu tak jsem mu pořád musel držet koženou bundu protože ho někdo vyzval na zápas...ale prali se slušně...judo a pěsti...jái pokaždé radil a pak jsem mu podal bundu a řekl že byl lepší i když nebylo jasně kdo vyhrál... Praha a okolí je pro Moraváky nepochopitelný kraj plný magorů...
Když tam dojedou normální lidé tak to dopadne tak že se musí pořád bránit a pak to odnesli ti frajeři jako u nás v Mnichovicích má zábavě před kinem kde pořád provokovali Slováky kteří tam stavěli dálnici a oba skončili s nožem v ledvinách mrtvý...byli to mojí spolužáci Vejřik a Březina... Vejřik hrál i ve filmu - Návrat ztraceného syna...
Čo bolo to bolo...terazky som šlechticom ja...
Jezdit se dívat jak žila šlechta z peněz chudoby je přežitek...
Před cca 25 léty jsem stál v Brně na hlavním nádraží frontu na občerstvení... všude se váleli bezdomovci a okolo nich chodil bývalý předseda ÚV KSČ Jakeš který se vracel z veletrhu...Prohlížel si je s velikou radostí co se tady teď děje a pak si stoupnul do fronty za mě...obrátil jsem svého malého syna na něj a zeptal se - Tohoto strýca poznáš...?
Né... řekl...
Tak jsem ho otočil zpět a Jakeš který se nejdříve usmíval se urazil a odešel na druhé nástupiště k bufetu koupit bagetu.
Od té doby se mnoho změnilo.
Žijeme ve válce s odpojenými spotřebiči a nějaké prohlížení toho jak dříve žila šlechta nás nezajímá..
Tak maximálně v Brně prohlédnu bezdomovce jako tenkrát Jakeš a zajdu do prodejny se slevou a nějaké kulturní památky už mě nezajímají protože to byla kultura podobné šlechty která je dnes u moci...a která nás o všechno okradla...
S že by se jezdili lidé dívat v čem ta současná šlechta bydlí...?
No mohli by to znovu zavést...
Byl jsem v Tescu v Břeclavi po vyšetření na kolonoskopii a teda hladovce..
Koupil jsem šunku a péčivo... cenovka na šunku byla akční ale u pokladny byla úplně jiná a drahá...asi proto že jsem neměl kartu..
Byl jsem vyčerpaný a unavený a pod sedativy,jinak bych jim to převrátil vzhůru nohama zlodějům...!!!
Už tam nepůjdu...
Se mnou také natáčeli jeden díl seriálu slavného cestovatele Arnošta Vašíčka - "Setkání s tajemnem"...
Bylo to zajímavé natáčení podle mé povídky která vyšla v časopisu Květy.
Natáčelo se to v bývalém statku který přestavěli na rekreační objekt pro soudce a prokurátory v nedostupné oblasti v lesích v jižních Čechách u Paďous ale přístupné pouze od Bechyně velikou zajížďkou...
No než jsme tam dojeli se štábem TV který točil pro TV Nova tak to bylo napínavé protože nás nechtěli nechat natáčet na příkaz z Prahy.
Cestovatel Vašíček je seřval že je natočí jak si žerou v jídelně za naše peníze s dá to na Novu a šlo se natáčet i bez souhlasu...
Být slavný a natáčet po celém světě vyžaduje tvrdý přístup režiséra...
U nás bylo hotové kompletní zavlažování pískové pouště u Moravy tak že byl vybudovaný splav na řece s možností navýšení hladiny a u něj byla postavena přečerpávací stanice s čerpadly a budovou s transformátorem a sítě využívali i soukromý zahrádkáři a na polích byli rozvody litinové s vývody hydrantů kilometry daleko a úroda rekordní...
Všechno rozkradli včetně transformátoru i litinové hydranty a splav zrušili prý aby mohli vodáci jezdit...
A Sahara zůstala ladem...a voda teče pryč...
1
Sledujících
0
Sleduje
1
Sledujících
0
Sleduje
Za vše co dokázal vděčí síle...Parkside...
Já také...
PS:...Starosta Řeporyjí hledá soupeře do ringu...
1 odpověď